Vädret har de senaste nätterna varit sämre än enligt prognoserna. I förrgår skulle det varit halvklart men blev mulet. Igår skulle det varit klart men var halvklart och det mulnade på klockan 2:30. Satt inne i bilen i bushen och väntade i en timme ifall himlen skulle klarna upp. Det gjorde det inte så jag började packa ihop grejerna. Självklart sprack molnen upp efter det! Dock mulnade det på igen ganska snabbt så jag körde hem. Nu råkade jag köra över två vildkaniner. De springer bara rakt ut framför bilen så man hinner inte göra något.
Mitt saldo under resan är hittills preliminärt 99 nya DS-objekt. Ett ganska typiskt resultat. Det kan bli både färre och fler objekt när jag analyserat mina obsar. Det blir allt svårare att se nya objekt för jag har sett allt ögongodis redan (tror jag) . Med tanke på enbart hyrbilens kostnad blir det ca 70 kronor per DS-objekt? Är det värt det? Jag ska göra en grov skattning på vad DS-objekten har kostat mig under långresorna.
Jag tänker åka bara en gång till ut i bushen och det blir inatt. Man har lovat halvklart väder så vi får hoppas på att det blir bättre än enligt prognosen. Månen går ned klockan 1:33 så jag har bara 3 timmar med astronomiskt mörker.
timokarhula wrote:...Med tanke på enbart hyrbilens kostnad blir det ca 70 kronor per DS-objekt? Är det värt det? Jag ska göra en grov skattning på vad DS-objekten har kostat mig under långresorna..../Timo K
Om man försöker gissa DS-objektens genomsnittliga massa så kan man anta att kilopriset blir ganska fördelaktigt ändå ;-)
Skämt åsido, det är intressant att följa dina öden och äventyr på andra sidan jorden !
Enbart flygresorna till södra halvklotet och rundturer har kostat mig ca 215,000 kronor. Då räknar jag inte med inrikesflyg eller hyrbil. Jag har loggat 1713 sydliga DS-objekt. Då blir kostnaden 126 kronor per DS-objekt. Go figure! Men då har jag fått uppleva mycket mer än bara en sydlig stjärnhimmel.
Det är ju bara pengar och hobbys kan man aldrig räkna i pengar.
Antingen har man råd eller inte, och om ska man göra saker man tycker om och blir berikad av.
Ingen får nåt med sig i lindningen, även om en del verkar tro så.
I min livsfilosofi ska man bränna allt man har på precis det man vill.
I ditt fall är jag helt säker du lägger både din tid och peng precis där du önskar.
Det står mig utan tvivel !
Med risk för att låta tjatig, dags för aperture och kontrast ?
Innan jag bestämde mig för att avsluta min racing var jag lite oviss vs det var en livsstil, och löser mellan raderna du har tömt ’en del’ av kosmos dit du kan rikta teleskopet.
Men ökar du aperturen kommer det fram mer.
Tyvärr, denna natt blev mulen så det blev ingen sista bush-resa. Det lär bli klart väder imorgon söndag men då jag ska vakna tidigt på måndag till flyget hem så obsar jag från gården i staden. Sedan stör månen nu på kvällarna också så jag kan lika gärna obsa hemifrån. Vill gärna spräcka 100-gränsen angående antalet DS-objekt under resan. Under förra resan såg jag 312 nya DS-objekt på 15 helklara nätter i rad från månens tredje kvarter till första kvarter. Detta kommer att bli den molnigaste långresan jag haft med färre än 60% klara nätter. Långresan med de största andelen klara nätter var till södra Afrika maj-juni 2001 med 90% klara nätter.
Då har jag gjort mina sista teleskopiska observationer för den här resan. Stannade hemma på bakgården och observerade med 10-tummaren för jag ska upp tidigt imorgon bitti. Den dryga halvmånen lyste i zenit och störde. Himlens mörker mot öster var bara SQM-L 18.99. Det enda typerna av djuprymdsobjekt att kunna studera nu var i princip öppna stjärnhopar och planetariska nebulosor.
Letade upp några mindre kända stjärnhopar i Skorpionen och Skytten som Ruprecht 126, ESO 393-15, ESO 524-1 och ESO 397-1. Såg bara högst ett dussintal stjärnor i hoparna för månen i grannkonstellationen Stenbocken störde.
Glada överraskningar blev några planetariska nebulosor. Inuti (bakom eller framför) den fabulösa Messier 7 såg jag klothopen NGC6453 och planetären Cannon 2-1 (fotografisk magnitud 13.9). Jag skattade den visuellt till magnitud 12.1. Det finns säkert ingen annan öppen stjärnhop på himlen som härbärgerar både en klothop och en planetär (samt en mörk nebulosa som jag sett tidigare, men inte ikväll)!
De planetariska nebulosorna Hubble 7 och Hubble 8 var inte alls svåra att se i månskenet. Såg inte något utbredning hos dem och jag identifierade de med planetarieprogrammet MegaStar. Jag skattade dem visuellt till magnitud 10.8 resp magnitud 12.8.
Resans sista DS-objekt fick bli Orionnebulosan som hade gått upp. Trots dess låga höjd av 15º så kunde jag obehindrat urskilja de sex Trapetsstjärnorna med Kina-teleskopet och 150x. Jag tror inte jag kunnat se sex komponenter från Sverige när M42 legat så lågt.
Jag passerade trots allt 100-strecket och preliminärt obsade jag 106 nya djuprymdsobjekt under resan. Avslutade Herschel-400 II-listan, hade sett alla NGC/IC-objekten i de Magellanska Molnen, sett minst ett DS-objekt i varje konstellation och skymtat både galaxen NGC253 och asteroiden (7) Iris med blotta ögat. Jag får vara nöjd.
Sitter här på Perths flygplats och utnyttjar gratis WiFi. Kom att tänka på att jag inte hälsade på Omega Centauri som Torbjörn hade bett mig om . Klothopen är i solär konjunktion på hösten så den syntes bara i skymningen och gryningen. Jag har annars sett Omega 100 gånger. Däremot var dess rival, 47 Tucanae, cirkumpolär och syntes varje natt. Två olika karaktärer.
Sitter här på bussen på väg till jobbet. Rejält kallt efter en stjärnklar natt, som jag tyvärr inte utnyttjade, med undantag för en obs av Chi Cyg med 10x25 minikikare.
Chi Cyg: till Variabelsektionens huvudkontor har influtit en lång rad meddelanden som går ut på samma sak: Timo Karhula lär ha skattat Chi Cyg från Australien, men observationen kan inte hittas i SVO. Det är bl.a. "Tant Agda i Gnesta", "Trogen skattebetalare" och "Orolig astronomiintresserad östgöte" som hört av sig i ärendet.
För att lugna alla så vore det jättefint ifall obsen kom in i SVO.
Sitter (nej, jag star upp) framfor en Internet-terminal pa Kuala Lumpurs flygplats. Du kan halsa Tanten Agda i Gnesta, trogna skattebetalaren och oroliga astronomiintresserade östgöten att Chi Cyg obsen hamnar i SVO inom kort.
Agda i Gnesta meddelar nu att hon kommer att sova lugnt på nätterna och slipper ta lugnande. Hon undrar också ifall det stämmer att Kuala Lumpurs vänort i Australien heter Koala Lumpur.
Koala Lumpur, dagens Göteborgs-skämt . Geraldtons vänort i Kanada heter också Geraldton men är en betydligt mindre ort.
Nu kan Agda, den trogna skattebetalaren och den oroliga astronomiintresserade östgöten känna sig lugna, ty jag har lämnat in min observation av miran (Hans B:s namnkreation) från Australien till SVO. Det var intressant att utföra en observation av en så nordlig variabel stjärna som Chi Cygni från södra halvklotet. Svanen befann sig lågt över norra horisonten. Trots det såg jag vintergatsbandet minst lika bra som hemma i Sverige. The Great Rift som delar upp vintergatan i två delar syntes fint med blotta ögat. I sommartriangeln var Altair den mest framträdande då både Vega och Deneb låg ganska norra horisonten.
Som ni kanske förstår så är jag hemma nu efter en lyckad resa till W.A. Jag kommer att sammanfatta mer om den så småningom. Kort sagt är jag nöjd och jag nådde mina mål.
Det här är första gången i mitt liv som jag använder FaceBook! Otäckt! Kunde inte låta bli när Håkan skrev under semestern att Steve G hade uppnått alla 7840 NGC-objekten. Råkar Håkan ha Stevens email-adress? Men vem av mig eller Steven Gottlieb har sett flest Magellanska DS-objekt?
Det tog 39 år och 18 resor south för mig också att se alla NGC/IC-objekten i Magellanska Molnen men jag har använt mycket mindre instrument än Mr Gottlieb. Undrar varför han är så tystlåten om materiesträngen mellan LMC och Vintergatan? Han har väl inte haft lika mörkt som jag hade det i W.A.
Jag var i kontakt med Steve Gottlieb igår. Han är den enda personen i historien som observerat alla NGC-objekt visuellt! I alla fall de objekt som existerar och som man kunnat identifiera i efterhand. Han såg sina sista 34 NGC-objekt i oktober från New South Wales medan jag samtidigt observerade i Western Australia. Jag hade mörkare himmel än de i Oz Sky Starparty men de hade betydligt större teleskop än vad jag använde! Det visade sig nu att varken jag eller Steve hade sett emissionsnebulosan NGC1899 i det Stora Magellanska Molnet, LMC. 2' SE om John Herschels position finns nebulosan Henize 120-N36. Varken jag eller Steve (med 30-tums teleskop!) kunde se någon stjärnhop eller nebulosa här och det är tvivelaktigt att John Herschel såg den heller utan hans koordinater är nog fel och vi vet inte exakt vad han såg. Jag såg dock två stjärnor här av V-magnitud 15.1 och 16.2 med 10-tums teleskopet mitt inne i nebulosan enligt Digitized Sky Survey.
En kul detalj var att Steve erkände att han sett alla NGC-objekt i LMC men insåg att han hade missat IC2161! Jag däremot hade obsat den extragalaktiska stjärnhopen IC2161 den 5 februari 2016 och tecknat av synfältet på sid 1508 i min Nattbok.
Kuriöst nog ligger IC2161 endast 47' ifrån NGC2161. Det måste vara det närmaste som två NGC- och IC-objekt med samma nummer ligger nära varandra på himlen.